Kevin?
Åh, Gud. Tack gode Gud.
Det är okej. Låt oss se.
Åh, herregud.
- Hallå. Vad händer? - Inget. Det är okej.
Fortsätt sova, raring. Det är okej.
Kevin?
Fan.
- Hon svarar inte. - Vänta. Gå in i bilen.
Hej, det här är Kevin Garvey. Lämna ett meddelande.
Kevin, var är du? Din bil är här. Du måste ringa mig.
Jag vet inte var du är. Du måste ringa mig.
Mår du bra?
Evie kom inte hem igår kväll.
Hon var ute med sina vänner och de är också borta.
Borta?
Nej.
INGEN SIGNAL
Fan! Fan!
Ingen jäkla kabel.
Fan!
LÖSENORD
Okej.
112, vad är det som har hänt?
Har...
Har det hänt igen?
Ma'am, kan du upprepa...
Jag hittar inte... Min pojkvän är inte här.
Har det... Har det hänt?
Om det är jordskalvet...
Nej, nej, inte det jävla jordskalvet!
Inte det jävla jordskalvet! Har det... Har...
Är alla borta? Är de borta?
Det verkar som om du har en del att förklara.
Har du sett min telefon?
Jag hade cigaretter här.
Kanske du rökte dem medan du gick i sömnen.
Vart gick du?
Jag vaknade i en tömd damm.
När jag kravlade upp stod det en bil parkerad där uppe.
En vit Mercedes. Den var tom.
Sen såg jag en annan bil och det var John, grannen.
Hans son var med honom.
Jag tror att min telefon hamnade där.
De hittar den.
Jag borde berätta för polisen.
Berätta vadå?
Ska du säga att du inte minns nåt
innan du vaknade på samma plats
där vår grannes dotter och hennes vänner försvann?
Är Evie försvunnen?
Är det din bil som står där ute?
Ja.
Vi kallar samman ett räddningsuppdrag i skogen.
Vi behöver några vinschar. Kan du hjälpa oss?
Visst.
Kom med mig.
- Jag kopplar loss släpvagnen. - Okej.
- Behöver du hjälp? - Nej.
Okej.
Området är avspärrat. Håller er bakom linjen.
Kom in. Gå.
- Håller er bakom banden. - Vänta.
Parkera inte här.
Det finns ett bord för frivilliga vid vägen.
Jisses.
Vaknade du där nere?
Ja. Jag klättrade uppför slänten.
Det var då jag såg bilen.
Du borde gå ner dit.
Om nån hittar telefonen kan du säga att du tappade den nu.
Det är smart.
Tack.
Du kan börja vid bilen och arbeta dig ner.
- Vart ska du? - Hitta flickorna.
Hallå. Kan jag hjälpa dig?
Jag är med i eftersökningen. Jag kom med en vinsch.
- Armband. - Ursäkta?
Jag måste scanna ditt armband.
Jaha. Visst.
Vi stängde parken. För att se till att alla hör hemma här.
Det står temporärt, men vi har just köpt ett hus, så...
De sa att vi skulle behålla dem på.
Har ni köpt ett hus? Var då?
Stanton.
Har du en adress?
Nummer 41 tror jag.
- Tror du? - Ja.
Vega, det är min granne.
Jaha, visst, John.
Vill du hjälpa till här?
Ja.
Ta den.
Tack för att ni kommit.
Vi uppskattar att ni hjälper oss med det här.
Ser ni nåt ovanligt, rör det inte.
Lämna ett band, sök upp en av oss.
Nu går vi.
Gud, vari mina tankar och i mitt sätt att förstå.
Gud, vari mina ögon och i mitt sätt att se.
Gud, var med mig vid slutet och vid min hemfärd.
Vi är de 9 261. Vi skonades.
Vi är de 9 261.
Vi skonades.
För det är vi tacksamma.
- Amen. - Amen.
Fader vår, som är i himmelen,
helgat varde ditt namn.
Jag ska göra välling åt dig...
Äsch. Okej.
Hej.
Jag hörde om din syster.
Pappa och Nora åkte för att söka henne.
Tack.
Varför är du våt?
Vet du hur man fixar en kran?
Så där.
- Fungerade det? - Ja.
Det fungerade.
Förlåt att jag kom. Jag visste inte vad jag skulle göra.
Det är okej.
Vad är det?
Varför är du inte med dem och söker henne?
Förlåt. Jag är en idiot. Du måste inte svara.
Min syster är inte här längre.
Var är hon?
När jag pratar om det med folk som du, ser de på mig som om jag är galen.
Folk som jag?
Som inte tror på Gud.
Jag tror att jag gjorde din syster obekväm.
Du gör mig inte obekväm.
Jag borde gå tillbaka.
Tack för att du hjälpte mig.
Inga problem.
Backa!
Jag säger det inte igen!
Gör rum för de här. Kom igen!
Sätt fart, släpp igenom dem.
- Stäng till. - Backa!
- Det finns inget där nere. - Är du säker?
- Absolut - Tack gode Gud.
Det här är vår granne Kevin.
- Hur är det? - Sam och Loretta.
- Sam, - Emily.
Deras döttrar var med Evie.
Jag beklagar.
Om det är nåt vi kan göra...
De bogserar bilen till Austin.
Hittade de inget?
UV-skanningen gav inget.
De hittade ett handavtryck på fönstret.
Va?
Ja, de sa att det var för stort för att komma från tjejerna.
Ett handavtryck?
Sluta! Nej, sluta!
Herregud, de är som djur.
Vi får bort dem härifrån.
Nej, låt dem.
Det är bara vatten.
Har du hittat nåt?
Nej.
Om telefonen dyker upp
säger jag att jag tappade den idag, som du sa.
Ska jag fortsätta söka?
Det är nog en bra idé.
Här.
- Är det bra mellan oss? - Ja, det är bra.
- Älskar dig. - Jag älskar dig också, Kevin.
Tack.
- Jordbävningen? - Ja.
Vad kan jag göra för dig?
Kan jag få en Wild Turkey och en låda Marlboro röd, tack.
Äsch, jag glömde plånboken.
Skriv upp det på mig.
- Du måste inte göra det. - Det är ett nöje.
Ser ut som du planerat en rolig kväll.
Men du borde inte röka.
De är till min pojkvän.
Jag kan betala tillbaka.
Nej, se det som en present från mig till din pojkvän.
Tack, sir. Jag heter Nora.
Virgil. Jag beklagar.
Va?
Jag beklagar.
Vilken hemsk sak.
Fan, Virgil, vad har jag sagt?
Vill du komma hit, får du sluta med den där skiten.
Ut.
Ursäkta om jag gjorde dig upprörd.
Jag vet precis var din mobil är.
Jag kan säga vad som hände med tjejerna också.
Du måste bara fråga.
Smart. Spåra dina egna steg.
Du är som en riktig Hardy-pojke.
De var fårskallar.
Varför berättade du inte för Nora
att du hade ett betongblock fastknutet runt vristen?
Var du rädd att hon skulle dra slutsatser?
Jag vet vilken slutsats jag skulle dra.
Det är kallt, kompis. Iskallt.
Kallt.
Varmt.
Ja. Det blir varmare.
Ja. Varmare.
Nu blir det riktigt hett, Kevin.
Nu brinner du.
Gå inte in i bilen, Kevin!
Är du fortfarande här?
Ja, jag bara...
Jag tappade min telefon när jag var här tidigare.
Hittade du den?
Ja. Den är låst, så...
Jag tänkte höra om väktarna
behöver hjälp i skogen.
De kommer inte att hitta nåt i skogen.
Hoppa in, jag ger dig skjuts.
Nej, Nora ska komma tillbaka och hämta mig.
Hoppa in. Jag kör dig.
Okej.
Vad är det där?
En födelsedagspresent.
Kände du skalvet igår kväll?
- Va? - Jordskalvet?
Väckte det dig?
Ja, det väckte oss.
Ge mig en av de där.
- Varsågod - Nej, tack.
Jag trodde att du inte drack.
Min dotter är försvunnen.
Vi bor där borta.
VÄLKOMMEN TILL MIRACLE NATIONALPARK
- Patrick. - John, hej.
- Hur går det? - Öppna grinden, tack.
De i lägret är oroliga eftersom vi stängde parken.
- Du kan behöva stänga fönstret. - Ja.
Vi finns här för dig.
De här jävla människorna väntar i veckor för att komma in i 10 timmar
och köpa en t-shirt.
Jag tror att de vill ha mer än en t-shirt.
Jaså?
Vad vill du ha?
En ny början.
Nej, du betalade tre miljoner för ett renoveringshus
bara för att bo på andra sidan bron.
Det du sökte var att känna dig trygg.
Vad är det som pågår där inne?
Varför släpper de inte in nån?
Vad har hänt med er?
Det är inte tryggare här än nån annanstans.
Det är jag säker på.
Det finns inga mirakler i Miracle.
För fasiken.
Vad händer?
Stanna i bilen.
Du måste åka hem nu.
Nej, jag sa vad jag måste göra. Flytta på bilen nu.
Vad gör han här?
Jag bad dig följa med mig, du sa nej, så nu kommer han.
- Flytta på bilen nu. - John, hör på.
Isaac har inte gjort nåt.
Det fanns ett handavtryck på bilen som min dotter var i.
Som om det lämnats åt mig. Ett jävla handavtryck.
Lyckliga du.
Vi har ett problem. Nu ska jag ta hand om det.
Det verkar som om du satte dit nån utan att ens försöka.
- Isaac gjorde inget. - Jag har inte tid.
- Jag lyssnar inte. - Jisses, John. John!
Vänta.
John!
John, gör inte så här.
Kom igen, vad gör du? Vad gör du?
Hallå, vad är det du gör?
Jag ska prata med nån?
- Vem då? - En lögnare.
Sa att han kunde förutsäga framtiden.
Att nåt dåligt skulle hända, nu är min dotter borta.
Varför skulle han ta din dotter?
Jag kanske brände ner hans hus.
Följer du med?
Hallå! Varför tog du med mig?
- Va? - Du hämtade mig.
Varför? För att du ville ha sällskap?
Sa polarna att du inte tänker klart?
- Nej. - Det gör du inte.
- Låt mig prata med honom. - Kom igen. Gå undan.
Vänta.
Tror du att han släpper in dig med ett slagträ?
Jag var polis.
- På riktigt? - På riktigt.
Om han vet nåt om din dotter
eller de här flickorna, så ser jag det.
Sen beslutar vi vad vi ska göra.
Vad heter han?
- Isaac. - Okej, Isaac.
Vilket rum är han i?
- Tolv. - Okej, jag går och pratar med Isaac.
Du väntar här.
Okej.
Vänta här.
Du desarmerade verkligen den bomben.
Snyggt jobbat, kommissarien.
Min man, Neil... Förlåt, min ex-man,
höll på med ganska misstänkt sms:ande
och sen åkte han hemifrån sent på kvällen till kontoret.
"Till kontoret." Det var det bästa han kunde.
Jag skulle ha varit lite originell, Neil.
Så jag följde honom till ett motell som det här.
Satt i bilen.
Jag såg honom gå in i rummet.
Och jag funderade på att åka hem.
Jag var rädd, Kevin.
Rädd för att när jag avslöjade honom skulle det vara över.
Han skulle lämna mig.
Men jag måste få se,
för att veta säkert.
Jag gick ur bilen, fram till rummet och kikade in.
Där satt Neil naken med en kvinna.
Hon hade sin t-shirt på. Det var allt.
Hon sket på honom, Kevin.
Hon sket.
Jag var gift med den skitstöveln i 17 år
och inte en gång bad han mig att skita på honom.
Har Laurie berättat om det?
- Hon var min psykolog en lång tid. - Väktare.
Jag har alltid undrat om
den där tystnadsplikten var bara båg.
Väktare! Kan du öppna dörren?
- Är Isaac här? - Vem?
Öppna dörren!
Jag vet att du är där! Du använde ditt kreditkort!
John!
Öppna...
Jävlar.
Släpp mig!
Han vet var hon är! Var är hon?
Det räcker, John!
Ta det lugnt. Det är okej.
Ta det lugnt? Ut härifrån för helvete!
Du har blivit skjuten.
- Var är hon? - Vem?
Min dotter.
Vad du än söker, finns det inte här.
Stick härifrån nu, för helvete, John Murphy. Stick!
Det gör vi. Vi åker tillbaka.
Gå.
Nu går vi.
Det finns inget farligare
än en man som inte tror på någonting.
Du.
Vi måste ta dig till ett sjukhus.
- Nej. - Du har blivit skjuten.
- Du måste till läkare. - Inga sjukhus.
Du sa att du skulle göra vad som helst.
Hjälp mig nu.
Jag kör.
Hej, älskling.
Jag har blivit skjuten.
- Hej. - Hej.
- Sover hon? - Ja.
Jag hittade inte lådan med böckerna, så jag hittade på en historia.
Hade den ett lyckligt slut?
Vad för sjuk fan tror du att jag är?
Var är pappa?
Han är ute och söker.
Du är 18, eller hur?
Sjutton.
Det duger.
Varför går han i sömnen, tror du?
Jag vet inte.
Stress?
Staden höll på att bli tokig
och han hade ansvaret.
Och jag antar att han själv måste bli galen nu.
Han har inte ansvaret längre.
Och vi lämnade staden.
Vart du än går, där är du.
Unga dam, du är klok.
Michael, grannen, säger att systern försvann som de andra.
Hon försvann inte som de.
- Hur vet du det? - För att jag vet det.
Hur då?
Innan jag jobbade med förmåner hos DSD,
var jag på avdelningen för bedrägerier.
Folk som sa att deras familjemedlemmar försvunnit för att få en check.
Min specialitet var sekundära försvinnanden.
Jag fick hand om en kvinnas fall.
Hon och hennes man brukade gå ut med hunden varje morgon.
Det var ett och ett halvt år efter den 14:e.
När de gick ut ringde telefonen.
Så hon går in och svarar.
Hon pratar i 30 sekunder.
När hon kommer ut igen står hunden där
med kopplet på marken, mannen är borta.
Den logiska förklaringen
är att han försvann till samma plats som 140 miljoner andra.
Ut i tomma luften.
Jag hittade den jäveln i Puerto Rico.
Han var försiktig.
Han gjorde små uttag från bankkontot
i sex månader, för att bygga upp ett kapital,
sen valde han ett ögonblick och flydde.
Varför då?
För han hade den största syndabocken i mänsklighetens historia.
Den Plötsliga Bortgången var en engångsföreteelse.
Floden skedde för tre år sen den 14 oktober
och arken tog med alla djur den behövde.
Varför i Guds namn skulle den ta fler?
Okej.
Ta det lugnt.
- Ligg ner. - Ta det lugnt. Bara ligg ner.
Det blir bra.
- Vad var det? - En .22 rakt genom dörren.
Det är inte så djupt. Jag ser kulan.
- Jag tror jag ska gå. - Du stannar.
- Vad är det? - För smärtan.
Nej, jag vill inte bli sövd.
Okej.
Ta det bara lugnt.
Det är bättre.
Hon sövde mig.
Jag trodde jag kunde hitta henne.
Jag vet.
Jag måste ut. Ser du efter Lily?
Ja. Vart ska du?
Till kyrkan.
Om de frågade skulle jag säga kör på.
Det är predikan de behöver höra.
De har inte varit i den här situationen förut.
Jag erbjuder expertis baserat på erfarenhet.
Men de kommer inte att fråga.
Jag sitter här medan Winston pratar om Ordspråksboken
och församlingen zoomar ut.
Nora.
Är den äkta?
Vadå?
Är den här platsen äkta?
Jag vet inte om jag förstår frågan.
En av orsakerna till att vi valde den här platsen
var för att den var speciell.
Du sa att vi skulle vara trygga här.
Nu vaknar jag till jordskalv och försvunna tonåringar.
Mina lådor är inte ens uppackade och det är samma som jag lämnade.
Mary vaknade upp.
Va?
Första natten vi var här.
Jag trodde att jag drömde, men hon var tillbaka.
Jag sa att vi skulle gå till sjukhuset,
men Mary vill bara prata.
Det sista hon mindes var olyckan,
så jag berättade allt som hänt efter den.
Vi pratade i timmar.
Och vi grät.
Tills vi somnade i varandras armar.
När jag vaknade var hon så här igen.
Av nån anledning vill folk i stan inte att jag pratar om vad som hänt.
Kanske de inte tror mig.
Kanske du inte gör det.
Men jag fick en glimt,
ett ögonblick.
Varje dag efter det har jag undrat om det kommer att ske igen.
Om jag får tillbaka henne för gott.
Men det enda jag inte undrat är om det är äkta.
Det är äkta.
Du lämnade den här i vårt hus.
Tack.
Vad är de till för?
Det finns en i vårt hus också.
KONTROLLERAD
Innan parkavdelningen tog över
kom det folk från regeringen till varje hus
för att kontrollera att det stämde.
Att ingen var borta.
Vill du komma in?
Jag kan inte. Jag passar Lily.
Är du ensam?
Jag också.
John sa att han brände ner den där mannens hus.
Mannen som sköt honom.
Då antar jag att de är kvitt nu.
Bränna ner hus är nytt. Han ger oftast en varning först.
En varning om vadå?
När folk fick veta vad som hänt här,
var det stor förvirring.
Och sen kom det påståenden
som inte var sanna.
John var i fängelse då.
Men när han kom hem och såg vad som pågick...
Han godkände det inte.
"Det finns inga mirakler i Miracle."
Hörde du hans tal?
Evie var ett mirakel.
Hon föddes för tidigt. Tjugofyra veckor.
Många vet inte att tvillingar kan födas med två månaders mellanrum.
Michael stannade kvar,
men Evie, hon kunde inte vänta.
Hon vägde ett halvt kilo.
Se på henne nu.
Jag vet vad folk säger.
De säger att något dåligt hände.
Hon...
Skämtar och fnissar i skogen.
Ingen skulle vilja skada Evie.
Hon skulle aldrig vilja skada nån.
Hon är bättre än så.
Hon är fantastisk.
Fantastisk.
Precis som den här staden.
Det kommer att bli annorlunda nu.
JARDEN AKUTVÅRD
Jag gillar familjen Murphy. De är spännande.
Erika är speciell, eller hur?
Får höra att hennes man blivit skjuten.
Och hon tar bara ut kulan utan att fråga nåt.
Det är sann hängivelse. Förtroende.
Det är kärlek. Inte som det du har.
Det du har är inte kärlek, Kevin.
Det är skadeeliminering.
Din familj förstördes. Noras familj förstördes.
Och nu klänger ni vid varandra,
för ni måste klänga vid nåt.
Det var därför hon köpte huset.
Hon brydde sig inte om du ville det eller inte.
Hennes pengar, hennes val.
Det måste ha varit kastrerande.
Och du, jisses.
Älskar du dem skulle du lita så mycket på dem att du berättade om mig.
Om du älskar dem skulle du inte ljuga.
Håll käften för fan!
Jag berättade inte om dig för du finns inte här.
Jag älskar min familj.
Jag älskar dem.
Varför försökte du ta livet av dig, då?
Va?
Kom igen.
Det är inget stort mysterium.
Jag var där med dig.
Du gick ut mitt i natten
och hittade ett rep och ett betongblock,
och sen knöt du fast det vid vristen och kastade det i sjön.
Inse det, Kevin,
det finns de som söker uppmärksamhet.
Och sen
finns det de som verkligen vill dö.
Som du och jag.
Jag Såg dig göra det.
Och du tvekade inte, min vän.
Rakt ner i den våta avgrunden.
Och om det inte varit för ett gudomligt ingripande
så skulle du vara borta.
Jag är ledsen, Kevin, men det är inte handlingarna
hos en man som älskar sin familj.
Jag vill inte ta livet av mig.
Jaha”.
Du får ha din åsikt.
Jag är bara glad att vi pratade om det.
Eftersom du inte brydde dig om att fråga mig,
så ska jag säga det.
De försvann.
Flickorna.
De åkte i sin bil och lyssnade på sin musik,
utan ett bekymmer i världen.
Sen, poff, var de borta.
Mamma hade rätt.
Saker och ting kommer att förändras.
Hallå!
Vem är din vän?
Hittade du den?
Ja.
Vilken lättnad.
Kevin.
Vad som än hände med flickorna
vet jag att du inte hade med det att göra.
Tack.
Men jag kan inte vakna upp ensam igen.
Jag hittade de här i lådan med din uniform.
Vi står tillsammans, eller hur?
Ja.
Jag hoppas du hittade nyckeln också.
Kevin.
Kommer de att hitta flickorna?
Jag tror inte det.
Subrip by TomTen
Översättning: Ulrika Lindfors-Davis, Deluxe
Swedish